Tidigare i Kyle XY
Du tog mig, du tog Amanda.
Hon kommer inte minnas ett dugg.
- Mår du bra? - Det är huvudvärken jag haft hela veckan.
- Hoppas jag inte skämde ut mig på efterfesten.
- Du var inte där. - Jo det var vi, eller hur?
- Tvingar du mig att bjuda ut dig? - Din pappa håller min framtid i hans händer.
Men jag skulle kunna fråga honom... först.
100% absolut inte, över min döda kropp. Nej.
Åkte Sarah precis? Så skulle jag aldrig göra mot dig.
Jag vet det.
Jag vill att du åker med mig hem. Du måste bara lita på mig.
- Okej - Blev allt som du tänkt dig?
Exakt.
- Sierskan sa att din själsfrände var i fara.
Amanda!
Och efter allt du sagt och gjort... Var det inte mig du behövde rädda.
Utan det var Jessi.
Där har du myck... akta. Till vänster.
Bra, räta ut den.
Vi kan sätta en säng här.
- Är du säker på att du ska ge upp ditt utrymme här?
- Nå, vi har inte så mycket val. - Nej,
Inte om du inte vet en familj som verkligen vill ta hand om en tonåring.
Det här är det rätta att göra. Och det kommer bli bra, eller hur?
Det kommer bli bra.
Detta är inte okej. När jag äntligen får nytta av rummet, får jag en rumskompis.
Kan du se den stora grejen? Jessi, 24/7. Det är i huset.
- Vi är förlorade. - Testa inte knullande.
Vadå?
För det första är Andy bortrest, sen sa hon ju att hon inte skulle ha sex mer.
Hon kommer ändra sig, som om hon kunde motstå det här?
Vi är smarta, vi kan fixa det här.
Det kommer gå bra.
Hej.
Förlåt mig.
Det här kommer bli en katastrof.
...MasterH Productions...
...Presenterar...
Kyle XY S03 E03
Första gången jag träffade Amanda drogs jag till hennes musik.
Det var som hennes själ ropade på mig, och min svarade.
Jag ifrågasatte inte vad det betydde, denna obestämdbara kontakten.
Jag visste bara... att hon var den rätta.
- Vad ska jag göra? - Va?
- Ska jag hjälpa till att laga mat, eller... - Jessi, ditt jobb är att äta.
Jag äter inte ägg.
- Ojdå, vill du ha en våffla istället? - Okej.
- Jag kan ta en våffla. - Ät dina ägg.
- Hur har du sovit Jessi? - Bra, antar jag.
- Du har iallafall ett eget rum. - Ge upp, Josh.
- Vad är det? - Inget.
- Har nån sett min mobil? - Har du kollat ute?-
- Du kanske glömde den när du pratade med Mark igår.
- Pratade du med Mark, jag sa ju... - En annan Mark, pappa.
- Ja, det hoppas jag. - Den andra Mark måste vart rolig-
- du fnissade mycket.
Josh, när kommer Andy hem?
Inte tillräckligt snart, två dagar och väntan på henne tar livet av mig.
- Kommer hon göra det? - Göra vadå?
Du vet, när du öppnar affären och möter sjuksystern vid handelsvarorna.
Det var ju det du sa på telefonen.
Du är som en mänsklig telefon-avlyssnare.
Jag antar att privatliv tillhör det förflutna i det här huset.
Kyle gör samma sak, han lyssnar när Amanda spelar nu.
Förlåt mig, vad sa ni?
Du lyssnar på Amanda.
Nåt... hon slutade spela.
- Du har rätt, hon slutade. - Amanda? Har du svimmat?
- Jag ringer 112. - Nej, jag gick bort från pianot för fort-
- det finns ingen anledning att... - Varför just nu?
- Din audition är om två dagar. - Finns det nåt jag kan hämta åt dig?
- Jag kan göra lite mat till dig. - Det är lungt.
Hon åt ingen frukost idag, ingen aptit.
"Nånting" gjorde henne upprörd.
- Det kanske var du. - Hur länge ska du bo hos Tragers?
Så länge hon vill.
Är det såhär det kommer vara nu? Ni två rusar över för att skydda mig.
Det kanske vi inte behövde göra om du kunde ta hand om dig själv.
- Jag kan ta hand om mig själv. - Jag vet det.
Jessi, tack. Du kan gå hem nu.
Ja, jag går tillbaka till vårat hus. Hoppas du mår bättre.
- Hon menar bara väl. - Gör hon?
Allvarligt, Kyle, jag förbereder mig på den viktigaste koncerten i mitt liv-
- Och tanken på att ni bor ihop... - Det är inte så.
- Hon behöver bo nånstans, ha en familj. - Jag vet, men...
Amanda, du är den enda för mig.
Du behöver inte oroa dig för nåt.
Gå hem nu. Jag måste verkligen öva,
Om jag inte är helt perfekt, kommer jag inte få stipendiet-
- som min mamma påminner mig är det enda sättet att betala för college.
- Får man stanna och lyssna? - Distrahera mig inte.
Gå hem.
Amanda är bara koncentrerad. Ta det lungt, hon tar igen sig.
Jag vet inte, det är inte likt henne.
Nerver. Sånt händer alla, tro mig.
I fjol kunde jag inte sätta tre bollar i rad. Plötsligt satte jag varenda en.
Jag önskar bara att Jessi kunde flyttat in efter konserten.
Ja, just det, en snygging i huset. Klart din flickvän flippar ur.
Jag måste påminna Amanda om vad som försöker få Jessi mer bekväm.
Låter som "I-klass"- problem, kompis.
"I-klass"?, jag vill bara att båda ska vara lyckliga.
Sorry, jag har inga råd att ge dig när de gäller ta hand om kvinnor.
Jag tror att min nuvarande situation talar för sig själv.
Så, träffar Lori den där Mark nu?
Stephen sa att det inte gick.
Precis som om de inte leder henne raka vägen till honom.
- Hej. - Lori Trager, vad...
- Är du vilsen i college här? - Jag har bara vägarna förbi.
- Verkligen? - Ja, jag menar...
Vi får ju inte gå ut med varandra, men...
Såvitt jag vet finns det inga regler för oavsiktliga ihopstötanden.
Är det här vad det är?
100% ren oavsiktligt. Scout-heder.
Jag vet inte, nåt säger mig att du inte gick i scouterna.
Jag var inte ens en mowgli.
Det är trevligt att oavsiktligt råkas med dig.
Skulle du vilja göra det igen imorgon?
Jaha, nu tänjer du på det.
Är det ett ja?
- Det är ju inte så att man kan förhindra en olycka.
- Vill du ha skjuts? - Kan vi inte spela igen?
Båda kommer vara där, Kyle. Det spelar ingen roll när du kommer hem.
Jag går.
- Tack. - Vi ses.
Någon gillar dig.
- Här. - Vad är det? jag är ett stort fan av K-9.
Det är inte hunden jag har problem med.
Du, jag vill be om ursäkt. Okej.
Vi kan ta hand om sakerna mycket bättre.
Jag sa till dem att om vi vill göra ett bra första intryck så...
Men att märka dig och din flickvän... var antagligen inte det bästa sättet.
Tur för dig att ingen ringde polisen.
De hade inte hittat något, mitt medlemsskap är väldigt exklusivt.
Försiktigt. Vi håller det mesta för oss själva du vet.
Vänta, Kyle. Kan vi inte börja om?
Vem är du?
Michael Cassidy.
Vad vill du?
Du är vårat bästa resultat.
Och vi vill vara säkra på att vi fortfarande har kontakten med dig.
Vad ska de göra annars?
Vad som helst. Allting.
Kom och se vad vi gör.
Vi gör framgång på de konstgjorda avancerade och vetenskapliga teknologiska...
Jag kan vara visionär, och humanitär.
Vetenskapsmän?
Inte jag, jag har inte kunskaperna. Jag är mer av en framfigur.
Vetenskapsmän, väldigt social-dödande.
Aja, de skickade mig att övertyga dig om att ge oss en andra chans.
Låt mig visa dig att vi är de goda.
- Jag är inte intresserad. - Jag hoppas du ändrar dig.
Ring mig.
Du har varit en olydig flicka, Amber. Eller hur?
- Pappa! - Vad fan gör du?
Jag menar, jag vet vad du gör. Men vad fan gör du?
Ja... förlåt, men jag blir galen. Andy är bortrest och jag saknar henne.
Jag förstår att du saknar henne, men det här är inte okej.
När räkningen för det här programmet kommer får du betala för det.
Tar de betalt?
Jag inverterade kanalerna.
- Varför gjorde du det? - Josh bad mig.
- Utegångsförbud en vecka? - Två.
Tjallare.
Du, du måste göra nåt åt Jessi, hon kan inte hålla en hemlighet i fem minuter.
Hon tjallade nyss för pappa.
Hon är inte vad att bo med en familj.
Minns du när jag flyttade in här.
Jag sa till Stephen att jag gjorde provet åt dit men du förlät mig.
Ge henne lite tid.
Nå, hon gav mig ju fri tillgång till porren.
Du saknar verkligen Andy, eller hur?
Jag trodde jag var "törstig" innan, men nu när jag fått min första smak...
När hon är borta är jag helt uttorkad.
Så Andy är en vätska som inte släcker din törst.
Nej, det gör hon, gjorde... sen... Sen vi gick till det stadiet...
Blir jag galen, det är allt jag kan tänka på.
Du hade ju olyckan med Jessi i badrummet, varför är inte du upprörd?
Varför skulle jag vara upprörd?
Du såg hennes bröst, och där nere på henne.
Båda två.
Jag älskar Amanda.
Hon är min själsfrände.
Din själsfrände? Det var intensivt.
Jag kände så första gången jag såg henne, det bara klickade.
Som om det var meningen att det skulle vara vi.
Amanda har alltid varit den enda för mig.
- Du har fortfarande inte klarat det. - Att du kommer hela tiden hjälper inte.
Perfekt! Slog sönder en sträng.
Jag sabbar allt på samma ställe.
Som jag inte kan hålla reda på delarna i huvet. Det har aldrig hänt förut.
- Du klarar det, det gör du alltid. - Tänk om jag inte gör det-
- jag behöver verkligen det stipendiet.
Klart.
- Det är som om allt sitter i nacken. - Här, låt mig.
- Det känns skönt. - Bra.
- De har hänt så mycket det senaste. - Vad menar du?
Först huvudvärken, smärtan i nacken, glömmer mina noter.
- Du är bara nervös. - Ja, jag antar det.
Nu när jag tänker efter har jag inte känt mig bra sen balen.
Vi vet att Latnok doserade henne, det måste ha varit en väldigt stor dos.
Så stark att hon har biverkningar två veckor senare?
- Och varför har hon ont i nacken? - Stress?
- Hon är nervös över konserten. - Men tänk om det är mer än det-
Tänk om de gjorde nåt med henne.
- Kyle, nu är du paranoid. - De kidnappade oss-
- det var deras spel, vem vet vad de är kapabla till?
Anta att du har rätt, de gjorde nåt med henne. Sen då?
Amanda tappar bort sig på samma noter, som om hennes minne sviker henne.
- Det kan vara neurologiskt. - Nå, du kan ju inte direkt skanna-
- hennes hjärna och få reda på det.
- Okej, du kan ju klura ut ett sätt.
Detta hade inte hänt om det inte vore för mig. Jag måste se till att hon är okej.
Vad som helst för din söta lilla Amanda.
- Hej. - Är du ny här?
Vilket underbart sammanträffande.
- Till mig?
- Det var verkligen fint gjort. - Varför låter du så överraskad?
- Folk köper inte blommor till mig. - Då har du dejtat fel killar.
Jag menar, då har du oavsiktligt stött på fel killar.
- Vi gör verkligen detta, eller hur? - Jag är villig att ta risken.
Jag menar, jag antog att du vill.
Jag tog tre bussar för att komma hit, klart jag vill.
Det har bara inte varit såhär lätt förr. Inga spel, direkt på. Ärligt.
Ja, det är inte lätt. Jag menar vi är dumma, hemlighetsfulla.
- Vi är så elaka.
- Kan du vara elak över en pizza? - Hemskt gärna.
Det bästa påstötandet någonsin.
- Är det vad som hände med mitt x-box? - Jag behövde den trådlösa kontrollen.
- Vad får jag ut av det? - Du får hjälpa Amanda.
- Det är ingen belöning för mig heller.
Ser du henne? jag måste placera scannern under pianot. Hon får inte se oss.
- Nej, det vore ju förfärligt. - Jessi, du ville hjälpa till.
- Jag är här, eller hur? - Amanda står på tur.
- Bäst att ni sätter ut scannern. - Jag går bak och sätter ut mottagaren.
- Vad ska jag göra? - Se till att vi inte åker fast.
- Ursäkta mig, är du utövande? - Nej...
- Utövande får bara gå förbi. - Men jag bara...
- Vem är du? Ursäkta mig men du får inte vara här, var god och gå.
Herregud! Det är fel verk!
Det är ju strakoskin, jag ville ha Spanjo strapopovovich.
Mamma! Vart är du?, hur kunde du göra så mot mig, jag hatar dig!
- Unge man! - Bestämmer du här?
- Ja det gör jag. - Det här är helt oacceptabelt.
Du kommer med mig.
- Kyle? vad gör du här?
- Önskar dig lycka till. - Det är nära repetition nu.
- Och jag måste fokusera. - Okej då, lycka till.
- Enheten fungerar perfekt. - Underbart.
- Tack för att du hjälpte mig.
- Låt mig vara. - Amanda, jag vill bara hjälpa till.
Med att dyka upp med din husa. Du vet vad jag känner om det, speciellt nu.
- Jag borde inte tagit med henne. - Nej det borde du inte.
Men på nåt sätt är hon alltid runt omkring och hjälper till.
- Men låt mig fråga en sak. - Vadå?
På balen den kvällen när du letade efter mig.
- Ja? - Var Jessi där?
- Varför tror du... - Svara bara på frågan.
- Jessi hjälpte mig leta efter dig. - Jag visste det.
- Den kvällen måste varit konstig. - Konstig?
Det är ett stort frågetecken och nu när hon var där gör det allting värre.
- Vart du än går, så är hon där. - Jag förstår att det ser ut så men...
- Nej, det är så det är.
Ärligt talat klarar jag inte av det. Jag måste sätta den här auditionen,
Och jag kan inte oroa mig om vad ni två håller på med. Jag kan inte.
- Det är inget som pågår. - Då behöver du inte-
- vara med henne hela tiden. Se hur det går.
- Hej! - Hej.
- Bra, kan du läsa datan från genomgången. - Detta är Amandas hjärnaktivitet.
- Har du varit uppe hela natten? - Inte hela, det mesta kanske.
Du kunde ha använt din dator, det hade inte stört mig.
- Den här går fint. - Säg numrerna, så knappar jag in dem.
- Jag ska nog göra detta själv. - Varför det?
Det är bara det att... Du kanske ska se vad de andra gör?
Det är om Amanda, eller hur? Hon hatar mig.
- Hon hatar inte dig, hon tycker vi är för mycket med varandra.
- Jag försöker ju bara hjälpa till. - Jag vet, men hon vet inte den-
- riktiga historian bakom allting, så det ser annorlunda ut för henne.
Det måste vara svårt att var ihop med någon som du måste hålla hemligheter för.
- Det är det, önskar jag kunde säga allt. - Varför gör du inte det?
Kan inte tänka mig hur orolig hon blir och hur mycket mer fara jag utsätter henne för.
Jag tror hon blir mer skyddad om hon inte vet hela sanningen.
- Jag vet hela sanningen. - Men du kan ju ta hand om dig själv.
Ja, jag antar det.
Herregud, det är nåt där. Du hade rätt.
De har lagt nåt i hennes hjärna.
- Vad gjorde du mot Amanda? - va?
- Ni la nåt i hennes hjärna. - Kyle, nu är du verkligen...
- Berätta vad det är. - Okej.
Det är nåt du har utvecklat, nånting säkert.
Istället för de vanliga i neuronblocket, så sätter den sig fast i hjärnstammen.
- Varför skulle ni göra så? - Så hon inte ska komma ihåg nåt från kvällen.
- Det borde ha gått över nu. - Okej, men det har det inte.
- Hon har smärtor och jag måste få ut det. - Du kan inte få ut det.
- Men vi kanske kan minska det. - Vi?, du menar Latnok.
Jag skulle vilja komma.
Kyle, prova inget själv, du kommer skadas.
- Låt mig ringa ett samtal. - Du har gjort tillräckligt.
Lori vart är du när jag behöver dig?
- Vart ska du nånstans? - Amandas konsert.
- Satan du kan se när jag ljuger, eller hur?
Precis som Kyle.
- Du ska träffa Mark. - Lyssna här...
Låt mig förklara för dig.
När man bor här samlas vi runt köksön, pratar och har våra rörande stunder.
Men under ytan är de vi mot dem.
Alla minderåriga måste hålla varandras hemligheter.
Jag kan hålla en hemlighet.
Bra.
- Är det allt? - Så länge du inte tjallar på mig.
- Jag lovar. - Fint.
Okej, tack. Bra att veta.
Mark! Allt bra, kompis?
Bra, riktigt bra faktiskt. Jag är nära ett genombrott i...
Kul att höra. Lyssna.
Jag har hört att du spenderar tid med Lori Trager.
Ja, jag menar, det är en fin tjej. - Det tvivlar jag inte ett ord på.
Men, du vet att vi håller allt förtroeligt.
Vårat mål är att få tillbaka våran kille. Inte att du ska kontakta hans syster.
Okej... vi möttes av slump. Det var... jag håller det avskiljt, vi bara umgås.
Inte längre.
- Jessi, hej! - Dina byxor är nere.
- Åh, ser man på. - Vad gör du för nåt?
- Jag tänkte just... - Hon var söt.
Kolla inte på den!
- Är du okej? - Gå härifrån, ut!
- Hej! - Bra, jag behöver hjälp med denna.
- Jag trodde du inte kunde ses med mig. - Jag har inte tid med det nu.
Det vi såg var en neurologisk block som blivit förvrängd.
Det hindrar Amandas minne från att spela det hennes fingrar vill.
Men jag tror jag kan eleminera det med hjälp av en elektronisk laddning.
- Okej? - Hur gör jag för att inte avrätta henne?
Det är en risk jag är villig att ta.
Jag vet, du har inte tid för det här.
- Är det Amandas huvud? - Korrekt.
- Det är tomt. - Du måste inte vara här.
Förutom att det är mitt rum nu.
Jag måste regulera spänningen så jag tar bort blocket. Utan att skada henne.
- Det går inte. Du måste ha mer kraft. - Låt mig koncentrera mig.
Det går. Mer, mer,mer.
Jag tror jag måste röra vid Amanda för att få mer exakt.
- Då märker hon när du gör det. - Inte om jag kan distrahera henne.
- Medans du distraherar henne? - Hej!, kan nån av er förklara-
- varför min dator har en hjärna på droger?
Förlåt, jag fixar det senare.
Senare, är inte så bra. Jag var mitt i en viktig sak.
- Ser du, det är du, du som är problemet.
Stormar in utan att knacka, sabbar elen.
- Det var jag. - Okej, då är du assistenten.
Jag klarar inte det här längre. Kan jag inte få en minut för mig själv.
- Varför går du ingen annanstans då? - För detta är mitt hus, inte ditt.
Tror han att jag inte vet det?
När jag först flyttade hit, ville ingen ha mig här förutom Nicole.
Men jag hade ingen annanstans att gå. De löste sig. Det tog tid.
Hur långt tid tar innan Josh inte är sur på mig?
Troligen till Andy kommer hem ikväll. En välkomstkyss glömmer varför han är arg.
- Kyle! där har vi det. - Va?
Hur du kan hjälpa Amanda utan att hon vet vad du gör.
- Skicka elen genom en kyss. - Men jag vet inte hur mycket-
- ström jag ska skicka genom henne och om jag har fel avrättar jag henne.
- Då måste du öva. - På vadå?
Mig.
Är du uppladdad?
- Är du redo? - Okej.
- Har nån av er sett Lori? - Nej.
- Hon har vart ute hela dan, har hon sagt nåt till dig?
Ingenting.
- Vad var det där? - Vad var vad?
Du gav henne den där blicken. Den jag-vet-att-du-Ijuger-blicken.
- Jag kan inte den blicken. - Bad Lori dig att ljuga?
Jag visste det, hon är med Mark.
- Där är du ju, jag trodde du smet med flickan i din åIder.
- Ja, förlåt, jag blev uppehållen. - Tur för dig att jag inte är...
- Ska jag komma till dig?
Lyssna, Lori. Jag vet inte ens hur jag ska säga det här.
Är det här delen då det inte är så lätt längre?
Min framtid är väldigt viktig för mig och jag vill inte...
- Jag fattar. - Lori, det här handlar inte om dig.
Mark. Jag fattar och nu tänker jag lägga på. - Lori, jag är verkligen ledsen.
Hejdå!
- Det här är konstigt. - Det är vetenskapligt.
Jag vet, men jag har aldrig kysst dig förut.
- Du har sett mig naken. - Det hjälper inte.
Jag borde inte kyssa nån annan än Amanda.
Visst, kyss Amanda. Ge den bästa chansningen du har.
Kanske du har rätt och inte dödar henne.
- Förlåt! - Du behöver mer övning.
- Amanda, jag tror Kyle är på sitt rum. - Jag var faktiskt påväg att träffa dig-
- men om du är påväg ut... - Nej, kom in.
Jag hoppades att du kunde lära mig lite avslappnings-teknik.
- Är du nervös för konserten ikväll? - Hela Stipendium-kommitéen kommer.
Kolla och döma. Jag har inte hunnit öva på delarna och mamma tjatar på mig.
Nå, ibland inser inte föräldrarna vilken press de sätter.
Det är inte bara henne. Jag har tappat kontrollen.
Och det är inte det lättaste att ha Kyle och Jessi under samma tak.
Jag förstår hur det bekymrar dig, men du kan lita på kyle.
Jag vet... jag antar att jag inte litar på henne.
Är det hemskt?
Amanda, du och Kyle har en speciell relation.
Han skulle aldrig göra nåt för att såra dig. Okej?
Lita på det.
- Jag vill inte göra dig illa igen. - Jag klarar det.
Om jag rör dig då, använd mina händer för att göra cirkeln hel.
Och överflödet går tillbaka till mig.
Det är värt en chans.
- Har du laddning så det räcker igen? - Jag tror det.
- Hur känns det? - Inte dåligt.
- Det känns, varmt... det kryper lite. - Är du redo?
Försök att vara försiktig bara.
- Jag kan höra ditt hjärta slå. - Jag kan höra ditt med.
Amanda!
Amanda vänta. Låt mig förklara.
Du försöker alltid att förklara.
Om varför du har hemligheter, varför du inte berättade vad som hände på balen,
- men det finns ingen förklaring till varför du kysste Jessi!
- Det finns det, jag berättar allt. - Jag bryr mig inte längre, det kvittar.
- Det kvittar inte alls, det hjälper dig förstå varför allt detta händer.
Kyle, den enda personen som förstår varför det här händer är du.
- Snälla. - Jag är sen inför repetitionen.
Jag har sabbat det.
Jag har sabbat oss.
Jag är så ledsen,Kyle.
Om hon kommer till den delen kommer hon inte kunna spela den.
Jag kan inte låta det ske.
- Jag måste hjälpa henne. - Finns det andra sätt än att kyssa henne?
Nej.
Då antar jag att du måste göra allting rätt.
Tack, Jessi.
- Bekvämt? - Jag måste rensa huvudet,
badkaret funkar för Kyle.
Ska inte du vara med Andy? Det är väl idag hon kommer hem?
- Hennes mamma förlängde den med tre veckor. - Åh, sötnos. Jag är ledsen.
- Jag förstår att du är frustrerad. - Jag... vill bara träffa henne.
- Jag trodde det var andra orsaker, men jag blev arg på Kyle och Jessi idag.
Och allt jag tänkte på var att berätta det för Andy.
Jag bara.. jag, saknar henne verkligen.
Jessi-saken du vet, det kommer inte bli lätt.
Jag vet att vi vande oss med Kyle, hoppas bara att vi vänjer oss vid henne med.
- Det hoppas jag med. - Är allt som det ska?
Ja.
Du har varit borta ett tag, gjort nåt spännande?
- Nej, inte direkt. - Såhär då, har du sett någon spännande?
Nej pappa, och tack Jessi för att du inte kunde hålla din mun stängd.
- Jessi behövde inte säga ett ord. - Hon var säkert en hejare på hemligheter.
Jag, ska nog gå.
- Detta är inte hennes fel. - Håll ihop med henne, se mer hur-
- du kan sabba min dag. - Jag har inte sabbat din dag.
Inte, för det gick ganska bra tills Mark sa att han inte kunde dejta mig-
- för han är rädd om sin framtid. - Bra, det borde han vara.
- Varför får du bestämma vem jag går ut med. - För jag är din far och du bor i mitt hus.
Så originellt pappa, hur känns det att vara en vandrande kliché?
Vill du ha en kliché? Gå till ditt rum!
- Du får inte vara här. - Jag måste träffa henne...
Jag vet inte vad du gjorde mot henne, men hon är där bak och gråter-
- jag har aldrig sett henne såhär förr. - Jag kan hjälpa henne...
- Snälla! - Tror du inte du har gjort tillräckligt?
- För ut honom. - Visst, fröken.
Två minuter kvar.
- Vad gör du här? - Jag kan inte låta dig uppträda utan-
- att försöka göra saker bättre.
Jag känner mig så ledsen.
Jag gjorde det mot dig. Amanda jag är så ledsen.
Jag litade på dig.
Jag bröt den tilliten. Jag sårade dig,
- jag trodde aldrig att jag skulle såra dig, men det gjorde jag.
Jag älskar dig så mycket, Amanda.
Jag älskar dig med.
Det är därför det gör så ont.
Det är inte att du kysste henne, det känns som jag vet vad som händer mellan er två.
- Det finns inget... - Du ser inte... men det finns där.
Och jag kan inte vara med dig, när jag vet att jag förlorar dig.
Du kommer aldrig förlora mig.
Det har jag redan gjort.
Jag kan inte göra det här, jag kan inte gå upp och spela.
Låt mig hjälpa dig, jag vet hur jag kan fixa problemet.
- Hur då? - Om du har någon som helst tillit kvar...
Så låt mig visa det.
Det är din tur.
Du måste gå nu.
Amandas musik hade fört oss samman. Vi fick kontakt första gången jag hörde.
På nåt vis, hade våran kontakt lidit.
Men hon har aldrig spelat bättre, det kro- ssade mitt hjärta för vad jag har gjort,
Skulle hon spelat vidare utan mig...
...MasterH Productions beklagar eventuella stavfel osv...
...MasterH Productions...